"Моб Психо"
"Битката за социална рехабилитация, приятелство"
Върви си. Не искам да бъдеш ранен.
Вземи и този човек със себе си.
Заложник е, но ми е жал за него.
О, това е премиерът.
Какво? Вие сте премиерът?
Свободен ли съм?
Заповядайте.
Леле, говорих с премиера!
Вие сте от групата отвлякла го, но не знаехте?
Е, не гледам телевизия.
Разбирам. Значи хората ни мислят за лошите.
Но е така. Погледнете колко поражения причинихте на града.
Няма проблем. Президентът каза, че повечето хора са евакуирани.
Президентът? - Човекът, който ме нае.
Имах скапан живот, а той ми помогна.
"Преди три години Серизава Кацуя, 27-годишен"
Тук е мръсно. Защо си се затворил вече петнадесета година?
Кой си ти? - Казвам се Сузуки.
Майка ти ме помоли да ти помогна.
Поредният съветник?
Да знаеш, че ако се приближиш, ще се нараниш.
Не съм нормален.
Разбрах, че си еспер.
Знам как се чувстваш.
Да, ама не. Върви си.
Защо? Защо не ми кажеш как се чувстваш?
Не… Не говори повече.
Умолявам те. Не ме дразни.
Сигурно е трудно…
Да нямаш приятели, защото мислят силите ти за страшни.
Спри. Не се дръж сякаш разбираш.
Върви си! Просто си върви!
Сигурно си бил изритан от обществото.
Излез!
Виждаш, че и аз съм еспер.
Ела с мен.
Но всеки път като изляза от стаята, се замайвам.
Навън вали.
Този чадър е за теб.
Когато си под чадъра, представяй си, че си в стаята си.
Не се притеснявай. С мен ще си добре.
Ще ти покажа как да ползваш силите си.
След това станах част от елита на Нокът,
връщайки си мястото в обществото.
Това е странно.
Дори на мен ми изглежда грешно.
Значи просто са ви използвали?
Виж го ти!
Не си ли твърде груб…
Вие сте грубият.
Ако това сте искали да правите, трябвало е да си останете затворен.
Не можете ли да си представите лицата на пострадалите хора?
Президентът казва, че за световното господство се изисква жертви.
Вярвате ли в това?
Би ли просто си тръгнал?
Г-н Серизава, избрали сте грешния човек да следвате.
Добре ли си? - Този чадър…
Да, в него има голяма сила.
Мога да се отпусна, когато съм под чадъра.
Ако му вземем чадъра…
Ще бъде безсилен.
И да опитвате да ме спрете, няма да стане!
Боли…
О, съжалявам. Добре ли си?
Преструвал си се?
Сега, Трапчинко! - Разбрах!
Какво става?
Полудя само момент, след като му взехме чадъра?
Сигурно е доста неспокоен.
Най-накрая е намерил някой, който го е разбирал.
Нямал е друг избор, освен да го последва.
Нямал е шанс срещу някой, който се е възползвал от това.
Трябва да му кажа.
Президентът не ви е дал покой.
Втълпил ви е, че не можете да се справите сам,
и ви е вързал за организацията.
Ти съветник ли си?
Не можете да се върнете в обществото така.
Напротив, ако продължавате, няма да можете да се върнете.
Сякаш дете с цял живот пред себе си може да ме разбере.
Кажи ми тогава… Какво да правя?
Никой не разбира силата, с която съм роден!
Мислеха ме за зловещ, че ще изгубя контрол и ще нараня някого!
А заради това презрение, често губя контрол!
Веднъж, без да искам вдигнах майка ми!
Не знаех кога ще изгубя контрол!
Дори нямаше с кого да говоря…
Аз просто…
Не знам… Исках само…
Просто исках приятели.
А тук имам приятели.
Еспери, като мен!
Никога не би разбрал!
Естествено, че разбирам. Те не са ви приятели.
Аз всъщност имам такива.
По това разбирам.
Те не са ви приятели.
Спри… Спри да го повтаряш!
Не е добре, Шигео! Това е доста енергия!
Няма да ти позволя да преминеш! Такива са заповедите на президента!
Той ми вярва! - Не става въпрос за доверие.
Просто сте използван.
Не! Той ми даде причина да живея!
Но не гледа на вас като човек!
Като човек?
Казахте ми, че не искате да нараните никого.
Като мен сте.
Знам, че осъзнавате, че грешите.
Млъкни!
В такъв случай… аз ще съм ви приятел.
Опа…
Стрелях по него.
Шигео!
При това с всичка сила!
Какво?
Всмукваш енергията ми?
Усещам какво чувствате.
Толкова тъжна енергия…
Превърна я в своя сила?
Не. Можете да си я вземете, г-н Серизава.
Какво е това?
Разбирам…
Той…
Същият като мен е…
"Приятелство"
Заради теб и приятелите ти ще се наложи да търся други войници.
Спри се вече, татко.
Виждаш, че не са от голяма полза.
След като си ми син, ще ти разкрия.
Проектът за прилагане на стрес върху нормалните хора,
за да подбуди някакви сили…
Беше провал.
Дори това да подбуди някакви сили,
можеха да правят само незначителни явления.
Тогава силите им…
Наричаш това незначителни явления?
Силите, които те ползваха така свободно,
са моите сили.
Мога да споделя силите си с другите.
В същото време и да взимам чужди сили.
Това е истинският ми коз, за който никой не знае.
Значи си дал силите си на 600 войника?
Това е само частица от натрупалата ми енергия.
Но не я прави съществена.
Ще си върна енергията от победените.
Най-накрая разбирам…
Баща ми не е човек.
Той е енергийно чудовище!
Нека това да е за урок, Шо.
Само абсолютно същество може да е главен герой в този свят.
Абсолютно същество?
Ти си…
Ти си баткото на Рицу.
Значи детонаторът ми е сработил.
Ти ли запали къщата ни?
Сигурно си ядосан, но по-добре бягай.
Никой не може да го победи.
Вече не съм ядосан. Сигурно ти е дошло в повече.
Имам предвид, виж какво ти е причинил баща ти.
Кой си ти?
Виждам, че се е тревожил, че може да изгубите контрол.
Защото братчето ми също го бе страх от мен.
Променил се е…
Звучиш сякаш познаваш семейството ни.
Г-н Серизава ми каза, че синът ви се е опитал да ви спре.
Че синът ви яде такъв пердах,
че не можел да гледа и слязъл долу…
Чувствал се толкова жалък, че не можел да се намеси,
че му се приискало да изчезне. - Серизава е изгубил?
Тоя идиот. Сигурно се е отпуснал.
Грешите. Победата и загубата
не трябва да са единствените отношения между хората.
Президентът ме изкара от стаята ми.
Благодарен съм му.
Но защо трябва да раняваме хора?
Беше ме страх да го мисля, затова бягах…
Но ако щастието ми е създадено от чуждите сълзи,
не го искам.
Благодаря, че ме накара да го осъзная.
Очевидно боклукът ще си остане такъв.
Така да бъде. И без това никога не съм разчитал на другиго.
Връзките с другите са безсмислени.
Все пак, аз съм си самодостатъчен.
Не е вярно. Всеки…
Всеки израства, заради отношенията си с хората.
Хората се нуждаят един от друг.
Някой ден ще се нуждаете от другите.
А дойде ли този момент, ще съжалявате за действията си.
Ако няма с кого да говорите, аз ще съм насреща.
Искаш да бъдеш рамо, на което да се облегна?
Спести си думите за слабаците.
Баткото на Рицу, той може да разменя енергията.
А на всичкото отгоре, той самият има доста енергия.
А аз едвам се движа…
Това ще ти помогне ли?
Какво?
Това е…
Има същите сили?
Можеш ли да се движиш? - Да, горе-долу.
Това е добре. Тогава и ти се евакуирай.
Ще ти…
Определих те като враг.
Спри!
Стой настрана.
Има потенциалът да е смъртният ми враг.
Недейте. Дойдох да говорим.
Престани, Шигео!
Не можеш просто да му говориш…
Досаден си. Първо ти изчезни.
Трапчинко!
Беше ли добра идея да пуснем Кагеяма сам?
Не съм виждал батко да командва така.
Но ми изглеждаше, че го боли.
Не е боен тип.
Какво мислите, г-н Рейген?
На пръв поглед, изглежда ненадежден, но силата му е неоспорима.
Невероятната му телекинеза, нали?
Това е само едно от уменията му.
Това, което го прави истински велик,
е да казва на хората как всъщност се чувства.
И че стига до сърцата им безпроблемно.
Стига да може да предаде чувствата си на врага си…
Трапчинко! - Какво има? Добре ли си?
Къде е Моб? - Не знам, но нещата са мрачни.
Врагът е устремен да убие Шигео безмилостно.
Очилатко, може ли за малко?
Да говорим?
Казахте, че връзките с хората са безсмислени.
Няма как да е вярно.
На всеки му липсва нещо.
Допълването на нечии недостатъци кара светът да се върти.
Много сте скучни.
Аз съм по-силен дори от онези, родени със сили.
Когато осъзнах това,
чувството бе, сякаш мога да побера света в дланта си.
Беше, докато бях в средното училище, като вас двамата.
Но начинът ви на мислене прекратява развитието,
живеейки скучен живот като слабаците.
Не е вярно.
Напротив, вашето развитие е спряло от средното училище.
Има доста изключителни хора, отколкото си представяте,
и още повече начини на мислене.
Не може да се поставя оценка на нечий начин на мислене.
Звучиш, сякаш имаш морално предимство.
Нямам нужда да разчитам на другите, за да запълня недостатъците си,
защото имам способността да крада, ползвам и властвам.
Целта в живота ми е да оставя голям белег на света.
Баткото на Рицу,
не ме мисли. Довърши го!
Шо, мислих да наследиш света, който ще превзема,
но очевидно си се превърнал в провал.
Да не си ядосан, вместо Шо?
Наистина си дете.
Замълчи!
Но е забавно. Покажи ми какво можеш.
Това е груба…
Спри!
Просто седни и гледай.
Това се случва на слабаците.
Но пък имаш смелостта да ме поучаваш, след като си толкова слаб.
Не може да си сериозен.
Не мърдай.
Зареден е, да знаеш.
Джуганът на Сакурай.
Не можеш да ме уплашиш с това.
Учителю…
Здравей, Моб.
Не усещам сила от теб.
Ако знаеш кое е добро за теб, стой настрана.
Явно още не разбираш колко съм силен.
Моб, жив ли си?
Не знам какво си мислих, оставяйки те да отидеш сам.
Май способността ми да мисля бе повлияна от цялата суматоха.
Провалих се като учител.
Справи се добре. Ще те черпя с такояки на път към вкъщи.
Учител? Макар още да не виждаш колко съм силен?
Значи и ти мамиш, и крадеш от другите.
Иронично е.
Ако питаш мен, виждаш сили, невидими за други.
Съжалявам те.
Какво означава това?
Казвам, че есперските сили не са единствените необикновени сили.
Веднага се сещам за четири начина, с които да те победя.
Така ли? Опитай се тогава.
Не съм на кеф. Но имам едно искане…
Може ли да се присъединя към теб?
И каква е ползата за мен?
Лесно ще убедя ученикът ми, който е в безсъзнание,
както и останалите.
Би трябвало да е достатъчно.
Да чуем и начините ти за побеждаването ми…
Ако изобщо имаш такива.
Ще те светна за сили, различни от есперските.
Първата сила…
Тази, за която есперите трябва много да внимават…
Това е… естествената сила, глупако!
Май разбирам защо сте учител и ученик.
Това е абсурдна комбинация.
Чакай! Предавам се!
Ще правя, каквото кажеш.
Докара ми доста лошо настроение.
Не, не, чакай! Нека поговорим…
Спр…
Какво става?
Г-н Рейген…
Успях на време.
Веднъж и аз да съм смел, г-н Президент.
Серизава… Виждам, че напълно си ме предал.
В такъв случай…
Забравете.
Стига приказки.
"Ярост"
Нека ви кажа още едно нещо.
Онези, които не разбират чуждите чувства…
Няма значение.
Понякога трябва да те ранят, за да разбереш.
Това е… - Батко е.
Шигео…
Моб се побърка.
С какво мога да помогна?
Г-н Серизава, евакуирайте се, заедно с учителя ми и останалите.
Първо наказанието!
Шигео!
Това е… - Не е добре!
Батко.
Растения?
Значи шефът наистина отстрани Серизава.
Кого? - Съжалявам, но ми е длъжник.
Недей, Минегиши! Ако ядосаш шефа…
Значи и ти си добре, Хатори.
Минегиши, а?
Очевидно съм в ситуация, в която всеки може да ме предаде.
Връщам се в началото, предполагам.
Изчезни.
Изчезни. Изчезни. Изчезни.
Надъхан си.
"Производителност 10 %"
Слаб си. Твърде слаб.
Ползвам само десет процента от силите си.
Това ли са твоите сто?
Какво е това?
Разбирам. Значи това е била целта ти.
Сега ще мога да ви ударя с всичко…
Със силите и яростта ми.
Последната битка, между ядосания Моб и енергийния демон, Сузуки, започва.
Не се претоварвай, Моб.
В епизод 13:
Битка с боса, последна светлина.
Да гледате края на живо, е добро решение.